Рад : лист за науку и књижевност
св. Г. - - ПОЛИТИЧКА КРОНИКА. Раље А 85
Све то скупа узев погоршало 16 и отежало још више несносно и тешко унутрашње стање.
Но сем погрешака у унутрашњој политици, оне су чињенеи у спољној. Незадовољни што руска дипломација није довољно сачувала и одбранила српеке интересе у Сан-Стеванском уговору, наша политика бацила се у руке Аустро-Угарске. Доиста у том времену положај српске дипломације био је врло тежак, јер се дошло до тога да се плодови рђаве и несталне политике беру. Но државници српски ипак не могу се извињавати што нису знали да поправе старе погрешке, те онда не би у нове падали.
Наши државници који су руководили спољну политику нису никако требали да се одвајају од комисије диафте, нити да одвоје питање железничко од трговинског.
Усвојењем железначке хонвенције у Крагујевцу доведена је била Србија у још тежи положај при преговорима трговинским, а то тим више што се Аустро-Угарска могла користити нашим тариама, које су постојале и које по њеном тумачењу нису смели мењати пре закључења новог уговора, док су међу тим њој у том погледу биле одрешене руке.
Ристић увиђајући у опште рђав исход своје политике попуш. тања Аустро-Утарској и прозирући будуће тешкоће, које сутау унутрашњој политици чекале, пао је на начелном питању при спору : вреде ли за нас уговори, које је Турска за нашега васалства везивала са страним државама.
Глас о паду Ристићевог и саставу новог кабинета примљен је у народу са неописаном радошћу. Народ се веселио и радовао не разбирајући ни на каквом је питању ни за што Ристић пао, нити опет каква му добра може донети нова влада. Главно је било само да је Ристић једном пао. Његова владавина била је народу толико додијала да је народ мислио: само Ристић нек му се једном с врата скине, па ће све боље бити.
Рад почетни и расписи новог кабинета још су више улавали народу наду на бољу и светлију будућност. Народ је почео слободније да говори, и надао се е ће се једном за свагда пресећи пут тиранији.
И ако је народ по кадкад сневесељавала помисао, да сви људи у новом кабинету немају баш тако сјајну прошлост, опет се надао да ће их свагда видети у друштву с оним људима, који су највише допринели да престане оно тешко стање, и мислио је да они неће никад покушати да избегну њиов ушлив и њиов савет.
Избори по свој Србији били су слободнији но икада, ји готово сви су испали протих старе владе. Кад је резултат избора сазнат, овладала је још већа радост но што се показала при паду старе владе. Готово сва стара нишка опозиција била је по ново изабрана, а и
међу новим посланицима било је доста њених јемномишљеника и пријатеља.
Између радикалне и „Виделове“ странке био је угљављен ус-
мени споразум, да се ништа значајније не предузима и не ради без споразума и договора обе странке. Избори народних носланика вр-