Ратник
Б ИП КА 949
бито обазрети треба , јер он у првом реду говори онде, где би имали реч само духовна и интелектуална моћ: код војсковође, вође и предводника са тачке гледишта одговорности. Код њих свију и код велике гомиле трупе, које треба да изврши, са тачке гледишта личне опасности.
То су 2 тврђаве, против који и најбоље „знање“ тешко издржава, кад ово треба да пође к — „може се“.
Али и с њима треба бити начисто, кад се хоће у ствари до зпа, шта је то — битка '
Само са ове стране налази се кључ за оне тако неразјашњиве обрте ствари у ратној историји јер су од личности зависиле. (Са ове тачке гледишта, даје се разумети ономе, који истражује, разлика између теорије и практике, знања и моћи (да се'може) воље и извршења. Базиран на оваким доказима и рат захтева изображавање у миру до, у колико је већма могућно, инстинктивног делања. То можемо и морамо захтевати, тежити томе, и учинити. Остало је пак ствар — генија.
КАПБТАН
једу јтокић.
! Нађосмо за нужно, да предходно упознамо читаоце «Ратника« са овом студиом даровитог ШерФа, прс него би дали реферат о његовој «Науци употреби трупе“, као претходној школи «вештине употребе трупе«.