Ратник
960 НАУЧНИ И ПОУЧНИ ДЕО
Европе прогоне. Владислав, јуначки и ватрени краљ пољски, који је у ово доба седео и на угарском престолу, полакоми се на овај дрски план, и настојаваше, да у ову ствар увуче и своју Пољску, и кнезове влашког и молдавског, и господаре од Србије и Босне, па и византинског цара Палеолога. Ал — од свега тога небеше ништа. Скупштина пољска због својих унутарњих неприлика, није дозволила, да Пољска улави у никакав рат. Кнезови Влашке и Богданске слабу су помоћ могли дати. Па ни господар од Србије, Ђурђе СОмедеревац, небеше сугласан с тим високолетним пројектом, јер у плану небијаше, да се од Турака најпре отргне онај део Орбије, _ који су Турци посели, а који би за оваку задаћу био потребан им заштитник; а осим тога имао је бистро око да види, да је дело далеко од речи, пошто највећи део великаша и племића угарских неуђоше у редове војничке, и цела сила, која је као поуздана за тај предузетак била, спала је тек на најамнике Сибињанина Јанка.
До Јула 1444 небеше још ништа испуњено од свега обећања европског. И с пуним је правом ОСибињанин Јанко послушао Ђурђа те световао Владислава, п овај препоручи Ђурђу, да мир с Турцима уговора. Првог Августа тај мир и потпише се у Сегедину, по коме Турци имају Ђурђу да врате „Орбију и Херцеговину“, Влашка. да остане под заштитом Угарске, а Турци и Угри да чувају мир за 10 година. Турски посланик врати се одмах са Ђурђем у Србију, да му „градове Смедерево, Крушевац и Пирот“ преда.'
Но одмах трећи дан по овом свечано заклетом уговору стигне глас, да је савезна Флота ђенованска, млетачка, Француска, Бургундска и папина, у Дарданеле ушла и султану повратак у Европу пресекла. А и Јован
" Кљ лвто УНЕ врати Муратђ деспотом Смедерево н сто срњ– свуо темпо.