Ратник
962: НАУЧНИ и поучни део
војском 20. Октобра од Шикопоља, кроз Бугарску на Никуп, Лесковац, Шумен, Варнов. У предводници беше Хуњад с 8000 своје војске и с Власима; иза њега иђаше трен, а најпосле Владислав с главном силом. Многи градови, на позив краљев, предадоше се; ал многи се одупреше, и буду узети на јуриш, а посада исечена. Посада пак од Варне избегне на море, а грађанство отвори врата краљу. Богата околина и пријатељско држање тудешњих Бугара одлуче краља, да ту своју војску поодмори.
Господар од Србије Ђурђе, према својој датој и заклетој речи морао је, а према приликама, у којима му се земља налазила, и према захтевима, што од њега Маџари тражише (промену вере), и требао је неући у овај неразложан савез п непрорачунат поход.
Мурат П, чим је чуо, да су Угри Дунав прешли и х“ Бугарску ушли, одмах се поравна с устаницима у Азији, и похита с војском у Европу. Ото и двадесет осам хришћанских бродова и много омањих лађа стајаше приправни, да му прелаз закрате; али што гвожђу можда неби поспешало, то је злату лако наспело. Ђенованци, а можда и Млечани, послуже султану своје бродове, и за једну ноћ превезу 40000 Турака за толико дуката! Превоз је по свој прилици извршен близу Цариграда, па можда и не без пристанка цара византинског!! —
Пошто се Мурат у Дренопољу још поткрепио, крене се у половини Октобра, и о Митрову дану, прејездив Балкан, падне на широко поље од Никупа. Џа одавде мартираше к угарској војсци истим путем, којим је она ишла Варна.
5. Новембра турска војска већ је тако била сустигла, угарску, да је Мурат у вече стигао на оно исто место, одакле се Владислав из јутра тог истог дана кренуо, и на Аранђелов дан, кад је Владислав код Варне на одмор