Ратник
ПУЦАЊЕ НА ВЕЛИКИМ ДАЉИНАМА 995
Радећи тако, ми оцењујемо земљиште обратно његовој вредности, и ми смо двогубо ишли на руку непријатељу. У првом случају, наша једина отпорна линија често је била пробијена (ртјабе) и тад је све било изгубљено.
У другом случају, наши јуначки напори да се одржимо на освојеном положају и да добијемо земљишта били су по невољи (Тогсбтепћ) немоћни и неизбежно су се свршавали отступањем.
Па и данас још, у нашим војним школама препоручује се у тактики да се бојна линија постави на самој ивици, што је управо несрећна јерес (погрешно тврђење). |
Прави бојни Фронт је, за напад, у најнижим деловима земљишта, а за одбрану, позади ивице на променљивом удалењу од 500 до 900 метара, које отстојање одређују препоне већ постојеће или нагиб предњег земљишта (Ласћрајоп ди беггаја де Гатуапссе).
Закључак. — На кратко, нужно је да будемо провикнути новим условима, који осигуравају надмоћност ватре ономе од оба противника, коме тачно познавање и умесна употреба земљишта дозвољавају да вуче сву могућу корист од свог оружја. (Са новим оружјем, промењени су свроз и скроз услови боја и употреба земљишта,
Не можемо се дакле више оснивати на искуство добивено у бојевима пре рата од 1870—71.
Па зато, прво и најважније од општих начела нашег правила од 31. Маја (12. Јупа) 1875 (извештај министру, стр. 10) поставља, као главни основ за начин дејства треимућствену важност ватре. Из овог начела, требало би да су потекла сва остала. Но на несрећу, изгледа да је се комисија више старала да заклони (вошабтате) наше трупе од ватре непријатељеве нето да обасле (ассађјег) наше противнике, на свима отстојањима, нашом сопственом ватром.
65%