РТВ Теорија и пракса
bi ovoga puta trebalo da pristupi rasterećenjima? Svakako, takva operacija je uvek bolna ... Izvesne organizacije danas procenjuju da je vrlo teško izđržavanje vise stalnih orkestara i horova. Svakako da muzika predstavlja značajnu komponentu radija, te su u toku pedeset godina u najviše evropskih zemalja osnivani i mnogi orkestri koje izdržava publika. Otada orkestri radija igraju manje važnu kulturnu ulogu nego Sto su to činili ranije. U vreme nagomilavanja gramofonskih ploča, možda nije neophodno da se direktno prenosi ili da se još jednom snima Betovenova simfonija ili Šopenov koncert. To ne znači da će radio koristiti samo snimljeni repertoar i odreći se svake. muzičke produkcije. Racionalizacija će možda biti smanjenje broja orkestara i budno praćenje originalne produkcije, tj. izvođenje delà koja pobuđuju umetnički doživljaj. Ovaj primer ističe problem mecenatstva, što je cesto uloga radija, ili još bolje problem uloge radija u umetničkom stvaralaštvu : ne samo na planu muzike nego i literature, dramske umetnosti i, ako je moguće, u specifične radio-umetnosti. U momentu kada se radio više nego, ikad orijentiše na informacije i servisnu službu u korist sve brojnijih grupa slušalaca, možda će žrtvovati deo kreativne aktivnosti koju je do sada čuvao, jer je ona skupa i interesuje samo mali broj slušalaca. U vreme pristupanja rasterećenju treba se pođsetiti da izvori u javnoj službi nisu motivisani samo čistim dohotkom već i priznavanjem izvesnih vrednosti. Pojačavajući ove specifičnosti radio će i dalje živeti. . . Razvoj lokalnog radija trebalo bi da bude jedna od karakteristika razvoja radija osamdesetih godina. On će modi da preuzme brzinu televizije i da dokaže da je funkcija lokalne stanice sa slikom samo nekorisna suviSnost. . .
(Sa francuskog prevela: M. Kun-Broćić)
* B. Paulu, British Broadcasting: Radio and Television in the United Kingdom, Minneapolis, 1956, p. 144.
** M. Hankard, La radio en Belgique , a travers 50 and d'existence, Etudes de radiotelevision, no 20 p. 18.
39