РТВ Теорија и пракса
Međutim, to ne može da se meri sa današnjom kinematografijom. Televizija ipak ima svoj razvoj, spontan, kao što ga i život ima, i ona če uvek biti na neki način odraz života. Prema tome, mnogi Ijudi će biti progutani, a televizija če se razvijati staino i postati nešto što je več neminovnost. (NAPOMENA: Deo teksta iz svog izlaganja Bora Mirković nije autorizovao, zbog toga, detalje koje pominju ostali učesnici u razgovoru, objavljujemo u skraćenoj verziji u interpretaciji redaktora.) ... Tokom razgovora o televiziji došlo se do teme koju ipak u osnovi sričemo. To je tema televizija i politika u proteklih dvadeset godina postojanja naše televizije, te bi valjalo proučiti kako je od samih početaka tekao taj odnos. Jer se tokom dvadeset godina u društvu desilo mnogo novih stvari, te je za diskusiju koliko je Televizija u svojoj biti, u svojoj suštini, u odnosu prema politici, to izrazila... U televizijskim programima ima dovoljno primera na kojima se to može analizirati. Pomenuti su neki izuzetniji primeri na osnovu kojih bi se moglo zaključiti da mnogi Ijudi trenutak svog pojavljivanja na TV ekranu ne doživljavaju kao jedinstvenu priliku da nešto stvarno saopšte. Obično oni tada svoje mišljenje redukuju do jednog načina mišljenja koje je apsolutno bezlično... Televizijska praksa pokazuje da nisu usamljeni slučajevi redukovanja mišljenja... Mali je broj onih koji če izneti svoje mišljenje, več če govoriti uopšte ili u ime foruma. Lično mišljenje redukuju do maksimuma... Valjalo bi ispitati koliko je i
83