РТВ Теорија и пракса
180
Rezovi su označavali niz vrlo kratkih, dramatičnih segmenata koji je trebalo i formom, nizom uzbuđenih glasova, da sugerišu prve reakcije Ijudi pošto se zemlja smirila: strah, pometnju, prve misli, prve emocije. „Rezovi” bi bili formalno a ne sadržinsko određenje: „forma” te pometnje, straha, žurbe da se odmah pomogne. 4. SUĐENJE. Izjava A.Saulačiča. Posle niza uzbuđenih glasova bilo je neophodno staviti jedan miran, staložen glas. Administrativni, precizni jezik ove izjave odlično je kontrapunktirao pometenim glasovima iz „Rezova . Istovremeno, sudijina izjava kao da se nastavlja na reči starca iz Zelenike da se ne sme širiti panika. 5. TRAGIČNA TRAGEDIJA. a) Izjava na albanskom o pogibiji vlasnika kuče kod Ulcinja; b) Majka Miloša Careviča; c) M. Carevič o pogibiji svoje snahe; d) Hasim Avdulić iz Zogalja; e) M.Carević - prvi monolog, pored šatora. Ovaj deo, nazvan po rečima, i nevinim i strašnim u isti mah, kojima sam Carevič opisuje svoj udes, okupljao bi sve one priče o smrti najbližih iz kuće: majke, sina, žene, kćerke. Taj deo bi po logici intenziviranja i dramskog rasta uznosio priču po stepenu tragičnosti do konačne kulminacije u smirenom glasu glavnog junaka ove drame. 6. DECA. a) Učiteljica - poređenje nesreče sa klackalicom; b) Učiteljica - „Nadletali su nas helikopteri”; c) Povratak u hotel; d) Priča o fiokama koje se naizmenično otvaraju i zatvaraju; e) Vendi Lenardić - o baki, papučama i golom muškarcu na stepenicama hotela; f) O dečjem strahu - ko se uplašio, a ko nije; g) Mali iz Risna - žaljenje što se nije srušila škola; h) Doček dece u Beogradu. Posle tragičnih priča o smrti najbližih članova porodice, zamislili smo deo koji treba da donese izvesno olakšanje. Deo „Tragična tragedija” donosi napetost, uzbuđenje i saosećanje sa velikim nesrećama ovih junaka. „Deca” označavaju u drarni „komično olakšanje”, comical alleviation, u smislu Šekspirove dramaturgije. Sve što posle Carevičeve i Avduiićeve priče dolazi, a ostaje u istoj stilskoj ravni - dakle dostojanstveno i ozbiljno - ne može da održi pažnju slušalaca. Humor dolazi u ovoj materiji neočekivano, ali deluje saglasno sa nekim dubljim psihološkim zakonima. On istovremeno odmara slušaoca i priprema ga za nove dramaturške celine.