РТВ Теорија и пракса
prethodna stepena u razvoju mogućnosti dokumentarne fiksacije realnosti. Televizija - to je fotografija, film i emisija uživo, koja isključuje mogućnost obrade i naknadnog izbora dobijenih slika, i zato se doživljava krajnje istinito, uz maksimalno čuvanje „sirovog materijala” realnosti. A!i, i najverodostojnija TV slika u ovoj ili onoj meri sadrži varijantnost objekta. Realnost i interpretacija ponekad se smatraju za suprotne principe, kao alternativa za telekomunikatora. Svakako da postoje objektivne teškoće pri spajanju tih principa. Ali istovremeno treba naglasiti da se upravo tu i krije moć televizije. TV program - to je reprodukcija stvarnosti i istovremeno njena interpretacija. TV gledalac umesto objekta vidi njegov model. Ali model se doživljava široko, kao da je sam objekt Fenomen verodostojnosti u TV programu je pfomenljiva veličina, može da bude veća ili manja. To zavisi od shvatanja „fotografske prirode” TV slike od strane stvaralaca emisija, od njihove sposobnosti da iskoriste njene dobre strane. I tako, fotografija, film i TV slika poseduju dosta zajedničkog pa ipak nisu istovetni. Međutim, ako je razlika između fotografije i televizije evidentna, razlika između televizije i filma je predmet beskonačne diskusije. Kao u svakoj raspravi, u vezi s tim izlagane su krajnje tačke gledišta. S jedne strane, postoji mišljenje, da između fiima i televizije nema bitnih razlika; Rene Kler još 1950. godine, braneći mišljenje, ističe da na malom ekranu ~ne postoji ništa što se ne bi moglo prikazati na kino-ekranu.” 16 Ništa, osim „živih” emisija. S druge strane, film i televizija ponekad se upoređuju. Tako je u svoje vreme VI. Sapak bio übeđen da ako je na malom ekranu film, onda je to „samo film”, koji nema veze sa televizijom. l7 To jest, specifičnost televizije bila je opet u emisijama uživo. Ako bi se na malom ekranu davao samo program uživo, razlika između televizije i filma bila bi očevidna, kao i razlika između
16 R. Kler, Spekulacije o umetnosti filma, Moskva, 1958, str. 183. 17 VI. Sapak, Mi i televizija, str. 89.
82