РТВ Теорија и пракса
slika” može da sledi te puteve i bespuća Ijudske misli? Ti „unutarnji, duhovni podvizi” trebalo bi da su zdrava, odnegovana strast televizijskih stvaralaca. Krupni plan Kolonje. Lice je ekran, kažu TV režiseri. I Andrić: „Izrazito lice bilo je uvek u pokretu i odavalo grozničavo brzu igru mozga. Potištenost, zamišljenost, ogorčenje, iskreno oduševljenje, naivan zanos, nepomućena, vedra radost smenjivali su se brzo i neočekivano na tom pravilnom i neobično pokretljivom licu”. Baš kao na reskom izrezu uznemirenog TV ekrana Zar Andrić ovde TV režisera ne upućuje na jedan od nasušnih načina prikazivanja unutrašnjeg, duhovnog života? Kolonja je podesna prilika da se pokaže rad na portretu čoveka (krupni plan). Naravno, kao što u živopis varoši ulazi i bezbroj drugih pojedinosti, planova i perspektiva, tako i opis Kolonje upotpunjava „fotografski realizam” snimka „velike i rabatne kuće”, prostora u kome naš „skeptik i filozof” živi, zatim popis knjiga koje čita, situacija kroz koje prolazi. Sve je prepuno slika i uputstava za buduću televizijsku režiju. Materijala ima u izobilju, treba ga samo pažljivo osluškivati i gledati. A tako je i sa ostalim likovima Travničke hronike. Nepunih osam Davilovih bosanskih godina! Šta je drugo televizija u svojoj najizvornijoj nameni ako nije hronika vremena koje primiče? Zar nisu 365 7V Dnevnika letopis jedne svetske godine? Nije li Travnička hronika upravo u „vremenskoj strukturi” bliska televiziji čije je programsko „prvorođenče 7У Dnevnik”? Opisi Davilovih službenih prijema kod vezira u Konaku gotovo su dokumentarni, izravni snimci diplomatskih aktivnosti
57