РТВ Теорија и пракса
opšteg mesta koje predstavljaju pojedinci u grupi, što je osnovna društvena ćelija. Mezo i mikrotelevizija ukazuju na ono što naše tehnološko društvo iskrivljuje ili odbija: saznanje da, što se više okviri medija šire, utoliko je prava komunikacija ređa, s obirom da je potiskuje difuzija. Komunikacija je prvenstveno pitanje razmere: ne mogu se nekažnjeno preći određene granice. To mi daje priliku da odam priznanje onim video-umetnicima koje sam nazvao Indijancima, i to s razlogom: oni su bili ti koji su prokrčili put pre no što su stavljeni u „režervu” (ili u rezervate).
1 U istočnim zemljama televizija je đržavno sredstvo; u zemljama Zapada ona želi biti javno sredstvo, ali režim monopola, koji je jedino Italija narušila, jasno pokazuje da vlast još uvek nije spremna da pusti uzde, iako je delovanje TV vrlo suptilno. Može se dakle reći da se princip monopola u Zapadnoj Evropi postavlja na različite načine.
2 Bez ulaženja u detalje treba napomenuti da, iako u SAD ne postoji monopol, dobijanje dozvola je u nadležnosti FCC (Federal
Communications Commission).
1 Ako su talasi i dalje primarni prenosnik, kablovska tehnologija se sve više razvija i postaće sigurno prioritetna uvođenjem optičkih vlakana. Ova tehnička evolucija poboljšava recepciju slike i povećava broj kanala koje TV gledalac može da prima; takođe omogućuje (što nije zanemarljivo preimućstvo za vlast) kontrolu difužije. Postavljaju se dve osnovne alternative: ili direktan pristup javnosti salelitu, pomoću ad hoc instalacije, ili indirektan pristup putem kabla i posredstvom retransmitera na nacionalnom nivou (lako možemo pogoditi šta bi više odgovaralo političkim režimima!)
4 Možemo izmenjati redosled termina, utoliko pre što se obično, putem ideološke anestezije, izuzima činjenica da se kod makrotelevizije ne radi o trilogiji. već o tetralogiji, pošto je „zadatak” reklame isto toliko važan, ako ne i važniji od ostalih!
5 Ipak. postoje tu izuzeci, kao što je u Francuskoj slučaj sa radikalnom emisijom Mišela Polaka Pravo па odgovor.
6 Ludwig Bertalanfy, Theorie generale des systemes physique. biologie. psycho!ogie. sociologie. philosopbie. Dunod, Pariz, 1973. str, 38-39.
54