РТВ Теорија и пракса
stručnjaka trebalo bi da nađu i predlože načine za razmrsivanje čvora organizacionih i drugih pitanja koja će se uskoro nametnuti u punom svetlu. Slažuči se sa ocenama iz uvodnog referata Ž. Marjanovića, Nuhić je primetio da je sadašnja struktura JRT sistema pretroma da bi mogla da brzo reaguje i izmeni nezadovoljavajući kvalitet ponude programa. Ne dovodeći u pitanje postoječi način organizacije, ovaj učesnik rasprave je predložio da svaki kreativan centar već sada počne pripreme za nov obrazac stvaranja programa u satelitskoj eri. U tom cilju bi trebalo otvoriti konkurse na kojima bi sve stvaralačke snage u našim sredinama mogle da izađu sa konkretnim predlozima u vidu sinopsisa, elaborata i projekata. Čak, kaže Nuhić, možda bi trebalo sprečiti da se zaposleni u RTV centrima ponovo jave kao glavni učesnici na ovakvim konkursima, jer to preti da planiranje programa ponovo odvede u sivilo rutine i osrednjosti koje traje godinama. Iz ponuda na predloženim konkursima mogli bi se konstituisati „nulti programi razvoja". Njih bi, potom, valjalo uputiti na najširu javnu raspravu obuhvatajuči ne samo društvene činioce već i masovnu televizijsku publiku. Drugim rečima, opštedruštveni izazov bi dobio isti takav odgovor. Nuhić je zamerio i postojećim službama za istraživanje auditorijuma određenu inertnost. Utvrdio je da još ne znamo šta su najatraktivniji programi, da ne znamo koje komponente ih čine takvim i koja obeležja populacije diktiraju ukus. U tom svetlu bi, za eru satelitske televizije trebalo saznati ukus evropskog gledaoca, јег on postaje cilj svih emisionih centara pa tako i naših. Nuhić se osvrnuo i na ranije iznete modalitete planiranja programa u fazi direktne radio-televizije posredstvom satelita. Misli da ne treba kopirati tuđa iskustva bez kritičke prerade, već tražiti autentično jugoslovenski izraz. U organizacionom pogledu sklon je da prihvati viši stepen povezivanja matičnih RTV centara u cilju ostvarenja što boljih emisija. Neke projekte ili vrste programa trebalo bi da specijalistički preuzme svaki od naših centara, da u njihovom stvaranju teži vrhuncu, ali da pri tom koristi pomoć i saradnju svih ostalih centara. To je, po mišljenju Nuhića, sasvim u skladu sa postojećim društvenim opredeljenjima. Kasnije, u jednoj replici na kraju rasprave, ovaj učesnik je išao когак dalje. Naime, izneo je razmišljanje o eventualnoj uputnosti da se u SFRJ oformi nov konzorcijum RTV emitera, u društvenoj svojini, kojem bi se poverila briga o realizaciji čitave ideje o
111