РТВ Теорија и пракса
о stvaranju ponude. I uz novu tehnologiju biće važan kvalitet činilaca; čovek + ideja + tehničko sredstvo + budžet + urednik. Dakle, Tršar misli da se pred izazovom nove tehnologije ništa bitno ne može promeniti ukoliko se svim navedenim činiocima ne poveća kvalitet. Ako smo već sada nezadovoljni ponudom programa, onda već sada treba preispitati i poboljsati podelu rada između RTV centara i povećati razmenu između njih. Satelitska televizija, po mišljenju Tršara, biče od značaja samo za plasman jugoslovenskih emisija u tuđe sredine. Za domaču publiku mogu biti značajniji neki prateči fenomeni, kao što je mogućnost da se klasični predajnici, oslobođeni prelaskom matičnih RTV centara na satelit, iskoriste za otvaranje trečeg kanala sa regionalnim i lokalnim televizijama. I to je novo programsko pitanje. Navodeći iskustva iz susedne Italije ovaj učesnik rasprave je napomenuo da je mnoštvo privatnih RTV stanica u toj zemlji pokazalo da publika ima izuzetno veliko interesovanje za lokalna zbivanja i da, uz to, lokalni oglašivači rado koriste i sufinansiraju program takvih centara. Sličan trend mogao bi da se desi i u SFRJ u eri njenog uključivanja u satelitsku televiziju. Replicirajuči na ovaj nastup MIROLJUB RADOJKOVIĆ je ponovio dva bitna pojašnjenja. Prvo, naglasio je da u redosledu činilaca koje je nabrojao Tršar ipak mora doći do izmene. Kada bude mogao da bira TV program barem petnaestak mreža, sam gledalac će predstavljati i urednika sopstvene programske sheme. Sam če birati i komponovati prijem, a upravo sada to određuju urednici u uslovima kada svaka evropska kompanija ima osigurano i teritorijalno zaštićeno svoje gledateljstvo. Ono što sadašnjeg urednika još ne brine uskoro će biti mogućno - da određenu emisiju publika potpuno zanemari јег je privlači neka bolja iz okruženja. Na određen način, čitava uređivačka politika preći če na stranu trenutno pasivne publike. Drugo, iskustvo naglog širenja komercijalnih, lokalnih RTV stanica po Italiji uči nas i o tome da one nisu uspele da svaka ponaosob osiguraju privlačne programe. Isuviše ih je mnogo, isuviše su male da bi mogle na toj osnovi da obezbede samostalnu ponudu. Zato su se pojavile dve druge posledice: lokalne stanice postale su glavni konzumenti inostranih filmova i serija, uglavnom slabog kvaliteta, jer je to najjeftiniji program. Gledaoci su übrzo uvideli da se emisije ponavljaju, Druga posledica bilo je povezivanje sve većeg broja malih RTV centara u
114