РТВ Теорија и пракса
slušanje veoma je različito od načina na koji to čine ton-majstori. Da bih, na primer, uočio raspored glasova u prostoru ja moram da učinim poseban napor, snimatelji tu usredsređenost imaju neprestano. Pitam uzbuđene saradnike za tip elektronskog pridošlice. Zoran izgovara s ponosom: EMS Vocoder System 3000. Za trenutak mi se vraća u svest vreme straha kad nikako nisam hteo u Keln da krenem s neobrađenim materijalima i nerešenim konceptom ceiine Faunofonije, znajući da bi nas vokoderi, sempleri, reverberatori, kompjuterizovane naprave mogle zavesti, povukle bi nas ka nekim drugim oblicima i drukčijem načinu razmišljanja. Sada sam bio miran. I mene je radovala nova alatka. Najzad posle priličnih priprema, na redu je eksperiment broj jedan. Naš novi saradnik, Ems System 3000, obrađuje „režanja”. Moram da priznam da me zvuk proizveden novom elektronskom obradom podseća na prenos sa auto-trka. Ali tek smo na početku eksperimenta. Eksperiment broj dva. Vokoder obrađuje „cviljenja”. Zanimljivi visoki tonovi ali smo se, bojim se, udaljiii od „faunofonije”. Opasnost od elektronike. Nestaje prirodan ukus. Odlučujemo da materijal iz vokodera koristimo za početak stava, dobićemo neodredljivu uopštenost, apstraktan prostor, a zatim... da, zvučne siluete... to je dobro, senke nekih stvari koje nam se čine poznate ali ih ne možemo imenovati... na vrh jezika... prepoznavanja ne smeju biti česta, neka se dogode u pravom trenutku. Šta je „pravi trenutak ? O, pa o tome se ne može govoriti! Toliko se toga oko mene događa pa ipak, bojim se, vreme prolazi kao da su sati i dani bezvredni, beznačajni, kao da smo na odmoru. Izgleda da ja jedini o tome mislim. Blažene moje kolege. Nalazim među beleškama, pod Danom četvrtim, kao na sinoptičkim tablicama, vremenske oznake i primedbe: 12:00 - ništa nije zabeleženo, 12:08 - „valjda ćemo sad da se makenmo s mrtve tačke”, 12:30 - ~još uvek samo tehničke pripreme ali kao da ćemo uskoro početi da
144