Сербска пчела
— 166 -
св-ћштенн СербскогЂ принети и може, и у свое време хоће: но некЂ намт. међу тимђ доброта нћгова допјсти , да овомђ приликомт. М. Сербску занБ1тамо: еда ли се истеј 5,000 подђ јслов^емЂ, као што мм знамо, зав'&штанм сребрнћ! Фор1НТ1и међљ готове новце Матичнне ј Рачјнђ ставити моГЈ, клдђ и' великодЈшнвш Г, „ВавћвцателБ" како мј ре дђла Матичина не допаднЈ, Матици отрећи може. — Треће. С ђ бдаг годарномЂ дјшомђ признавагоћи мм Вмсокор. Г, Петра Текел1б, отђ Кевермеша, Сл г '1анадске Вармеђе верховногЂ ЖЈпана 1,000 сребрнБ1 сг годишнвомђ 5 на 100 Матици Сербскои завћштанБ1 Фор1нтш, о томђ М. СербскЈ заиглтаги принЈђени смо: зашто она ни е кодђ овогб каштала, на кои се годишнн лихва плаћа, као кодђ оногђ , кои се не плаћа, зашто, велимо, ни е изложила, кое е године „завћш[ан1в" јчинћно, и на кое е двћ године лихва (1НтересЂ) плаћена? Неопредблени рачЈни сјмнби подлежати мораш! — Четверто. ДванаистЂ Д. К. Г. Учредника Л. (ЗербскогЂ ДЈката само и г 1н;у пар а дј ј Матици Сербскои праве: они ни су Матичини; ерЂ Матица никакова расположешн сђ НБИма чинити не може: ни е н јждно дакле да 1\ УчредникЂ ,1. СербскогЂ, ономђ срећномЂ СербскомЂ Списателго, кои „историческо разрћшен1е вопроса о шначкомЂ Милоша Обилића д -ћлЈ" по волби Г. .Учредника јчнни, ДЈкате { јвов преко Матице, но самЂ собомЂ изђ свое