Споменица Београдског певачког друштва : приликом прославе педесетогодишњице 25. маја 1903. год.
87
У тој дакле намери поче се Друштво одмах у почетку године спремати за поход у (Скопље и Солун. Прилике за то беху повољне, јер на челу владе стајаше велики пријатељ Друштва и његов стари члан г. Оветомир Николајевић, који је и морално и материално потпомагао Друштво да овај свој задатак лепо изврши. Стева Мокрањац спреми за овај поход две нове композиције : турску песму „Бирчаре ви јок“ и смесу маћедонских песама, тако звану УП. руковет. Он је стигао да спреми хор за одређени дан поласка и ако је неко време одсуствовао, те га у Друштву заступао г. Стева Шрам.
За изасланика Друштвеног би одређентг Ђока Миловановић, тадашњи директор. Он се крене неколико дана пре Друштва да у Скопљу и Солуну припреми што треба за његов долазак, у чему је потпуно успео.
Друштво се крену 5. маја у вече и стигне у Солун сутра дан у 9 час. у вече. На станици дочека га, поред множине радозналог света, отправник српског конзулата г. Васиљевић, управник вароши Муса-беј, г. Никола Савић и Антоније Јакша, српски трговци, браћа Алатини, велики трговци солунски и наши лиферанти дувана са целим својим персоналом, и још многе друге отмене личности,
Заузимањем наших пријатеља још пре нашег доласка распродао се приличан број улазница за концерат који је био заказан у педељу 8. мајл. Тако смо имали времена да у суботу разгледамо варош и обиђемо сва знатнија“ места. Браћа Алатини позову Друштво да походи њихову фабрику пива и леда, која се налази на северозападном крају вароши. Ту спремише ова услужна господа Друштву врло добру ужину, при којој је оно провело пеколико пријатних часова певајући лепе српске песме и уживајући у заласку сунца за Олимп. У недељу у вече Друштво је давало свој концерат у позоришту, које је било дупком пуно. Програм му је био овај:
Мокрањац — 111-ћа „Руковет,“ за мешов. хор. - — „Бирчаре си јок,“ за меш. хор.