Споменица о херцеговачком устанку 1875. године
о овом питању. Г. Павле Аршинов би могао приповедати новим нараштајима како је, као шестошколац новосадске гимназије, и са њим: Павле Бота, Јован Ивковић, Јован Николић, Милан Свирчевић, напустио гимназију (Бота и Ивковић су рискирали и стипендију) „у намери да се усташима у Херцеговини придруже“, и како их је полиција тек у Задру пронашла и допратила у Нови Сад; како Матица Српска није попустила притиску угарске владе и није стипендистима одузела стипендију. Јер није доста указивати на чињеницу да је Војводина у Светском Рату, кад се за то јавила могућност, бројем својих добровољаца ставила своју пожртвовност ван дискусије; несебичне подвиге наших предака треба верно забележити и чувати као најбољу духовну храну за будуће нараштаје.
Васа Стајић
26