Споменица педесетогодишњице Невесињског устанка 1875-1925
:44
Срби иду за својим витешким Кнезом, Врховнијем Командантом да се боре за ослобођење своје браће из турскога ропства; за независност своје државе; и уопће: за човјечанска права, слободу, грађанску једнакост и цивилизацију. А Турци напротив устали да
бране: узурпирано господство на Балканском Полуо-
стрву; грубу силу; дивљаштво и ропство своје раје! —
Рат је дакле с најплеменитијом намјером објављен, и бојеви су отпочети 20 јуна 1876 године.
Како је вођен први у заједници с Црном Гором 1876 и други у заједници с Русијом 1877 и 1878 год, по какву плану, како је свршен и с каквим резултатима уопће за Балканско Полуострво, а за Србију и Црну Гору на по се, овдје није мјеста да се о томе пространо говори, него у цјелокупној историји овога великог рата.
Груја Мишковић
пуковник и дрински командант добровољаца
У срезу колубарском ваљевског округа налази се између висова Медника и Виса село Кадина Лука баш при утоци Палежничке речице у Љиг.
У том селу родио се 25 новембра 1828 године Груја Мишковић. Отуда је као дечко дошао у Београд и ту је свршио основну школу, па је онда оти-
шао на кројачки занат на коме је остао кратко време, јер се у почетку фебруара 1843 г. уписа у редовну војску, у којој већ после пет месеци постаде капларом а 6 августа 1846 произведен је био за поднаредника. Као поднаредника застала га је знаменита бурна 1848 година. И када оно 24 јула пређе Стефан Книћанин у Војводину да помогне Србима у борби против Мађара, пошао је с њиме и поднаредник Груја Мишковић као четовођа оних добровољаца који похиташе у помоћ својој браћи. Мишковић је остао као четовођа добровољаца све до 12 августа 1849 год. и за то време
и и и ла
a a oi: