Споменица педесетогодишњице Невесињског устанка 1875-1925
69
Али и иначе, у целој данашњој борби око Шуматовца наша је артиљерија играла главну улогу, поред дивнога јунаштва шуматовачке посаде, главна заслуга припада топништву што су Турци данас одбијени крваво, и што при овакој данашњој дугој и острвљеној борби имамо сразмерно мало губитака — у шанцу 40, а око шанца до 200 мртвих и рањених. Наша јака топовска ватра није давала турским батаљонима да правилно с нишањењем пуцају — пуцали су већином насумце.
Данас се Шуматовац одржао, али шта га чека сутра 2 Нови нападаји, нове навале, нова борба; баре крви што ноћас усану сутра ће опет да се напуне, батаљони ће опет да се десеткују, опет ће да бесни смрт и ужас. Па докле тако Какве цељи има више овај ужасни рат 2 Поведен је ради ослобођења подјармљене браће. Али та се цељ одмакла у недоглед. Ми смо се показали нејаки, немоћни, неспремни да остваримо ту велику цељ, која једина оправдава овај убилачки рат. Пошто је главна цељ промашена, рат је изгубио сваки смисао; на што га продужавати2 Ако је до часнога мира пре би се могао закључити сад, док Турци још нису продрли дубоко у Србију. Они су надмоћни бројем, боље оружани, вичнији рату — они ће потискивати па макар стопу по стопу. Чему се имамо надати у најбољем случајуг Да се одржимо до позне јесени. Али по какву цену Да још неколико стотина наших села буде спаљено и још неколико хиљада наших грађана побијено. Појми ли Черњајев, он, који хоће продужење рата пошто по то, колика је та жртва за малену Србију, појмили он, да се код нас не бори војска, већ грађани, народ, очеви и ранитељи породица. Свакога чекају код куће жена, деца непосејана њива, непокошена ливада, ненарањена стока, неплаћен дуг. Па баш и да се одржимо до зиме, која вајда отуда2 (ћемо ли сами моћи на пролеће да обновимо борбу са прибраном Турском, ако нам ко не прискочи у помоћ Не можемо. А ко ће нам прискочити у помоћг Бугарска лежи оборена, Босна и Херцеговина такође, Грчка и Румунија мудрују, дволиче — дволичност је