Србија и Русија : од Кочине крајине до Св. Андрејевске скупштине. Св. 1-[2]
102
Мало је што боље било п Србима, који су у Аустрију прешли. Тек што је Карађорђе ступио са својом породицом на обалу аустријску, одма погранични ђенерал Црвенка пошље, да их пшштају, ког-су онн цара људи и где намеравају живити. Карађорђе заповеди, да се одговори: свима је познато, под чијом су се заштитом они налазили до сада, а живити желе близу Фрушке горе. Но Првенка потражи писмени одговор, где онпи желе живити, у Аустрији или у Русији У одговору била је споменута Русија. Сад аустриски ђенерал нареди, да Карађорђа пошљу под стражом у манастир Фенек, недалеко од Земуна а породицу му и секретара ставе под стражу у Земуну, п узму пм све што су пмали, па и саме њихове ствари, које им је руски цар испоклањао као и писма и предиисе из Русије. Одузимајући од жене Карађорђеве новце, хаљине п остале ствари, управитељ земунске полиције, говорио јој је „ето какво вам је понижење учинила ваша Русија; а да сте се ви придржавали нашег двора, не би се тако осрамотили“. Међутим посланик Карађорђев, когајеон јошт из Београда послао цару Александру, стигне са писмима из главног руског логора; но Црвенка не дадне Карађорђу да на ова шема одтовори. У то време секретар Карађорђев пошље му, по једном калуђеру из Фенека, овако писмо: „по вашем налогу, ја сам хтео доћи вама, но ђенерал Цервенка није мп дао, да се видим с вама, називајући ме руским духом. Из његова разговора видио сам, да ће вас сутра походити с намером, да вас опет прпнуђава да му дате писмену изјаву: где ви намеравате остати у аустриском или руском царству; но ни пошто, не мојте дати обвезу, да ћете остати у њихову царству, а они вас на то не могу принудити, већ изволпте одговорити, да сте ви руски човек и да желите настанити се у Русији, јер п Недоба је добио писмо од господара, у коме стоји да ће се он постарати о вашем пзбављењу п пресељењу у Руспју. Око Фенека налази се млого српских старешина пи народа, па н њима кажите, да се ни један пе подшшше на захтевања ђенерала Црвенке, но нека сви одговоре, да желе ићи у Русију. Опоменште се како су наши предци страдали у немачком царству. Ви сте чули, како је последњи српски деспот Ђурађ Бранковић умро код њих у заточењу. Ја вас уверавам, ако останете у њихову царству, да ће п вас постићи та судолна. Не само ми, но ни један Србин не може се спасти у томе царству; зато јавите свима, којима можете, да се држе Русије, која ће нас избавити. Црвенка је заповедио, те је сво ваше имање отето До једне паре“. Аустријски ђенерал добије својом вештином копију овога шпема п пошље у Беч; а сам оде Карађорђу у Фенек, где п