Србија и Русија : од Кочине крајине до Св. Андрејевске скупштине. Св. 1-[2]
122
ћете несрећни синовир куда мислите да утечетер где вам је град, Да се у њега сакријетер Већ ако жене под кецеље да вас сакрију Натраг! Ту је кућа, ту је жена, ту су деца; то ако оставите, остало је све пропало. Који сад за мном не потрчи, оно мећу ја главу одсећи, нећу чекати да га Турци секу. Који удари на турски шанац онај петина може п умрети, а може и остати; алп који уступи натраг, онај ће јамачно умрети од мене. А ево ја ћу пред вама напред ударити. Јурпш!“ Орби су морали јуришпшти за. својим вођом, п негледећи на очајничку одбрану Турака, продру у први шанац и стану се с њима бити пушкама, кундачки, и бости ножевима п чупати за вратове. Милош је свуда био први, тако да су га његови другови плачући окружавали и молили да се не пзлаже опасности. Турци морадоше побећи у други шанац.
Кад у јутру сване, Срби отворе читав пазар у турском шанцу хатова п рахтова, руха и оружја п свакога другог шићара доста продавало се јевтино. Србима се тако ослади шћи на јуриш, да су хтели тај псти дан да отму и друге шанчеве, но Милош не дадне, већ тек сутра дан пође пред њима опет на јуриш; други шанац би узет ла- | кше, него први. Трећи дан освоје и трећи шанац. Турци се сакрију у последњи велики шанац и два мала јендека, који су били ископани око џамије и цркве. Одма Срби ударе пова два обкопа освоје, но немогну пстерати пх пз цркве, јер су они били засели овдип лудали кров све прозоре. Срби опет нису хтели одустати већ су се тукли цео дан, и ништа нису ни јели ни пили; Мивошу, пзађе за руком, те им пошље мешину ракије. Шред вече пробију Срби дувар на цркви с једне стране; неколико су пута улазили у олтар: но Турци их опет изгонпли; на послетку изађе им за руком те истерају Турке из цркве, који се повуку у велики шанац где се на ново делије опко-
пале. Сутра дан видећи Турци, да им нема спасења, ступе у прегоговоре. Најпре су пштали: које старешина међу Србима: њима одговоре, Милош. Турци нису веровали товорећи, Милс јелу рони кнев. а устанипи су се борпшли као ајдуци; но ако је ваш онда мора бнти да је п раја с њиме, противу кеје ни : бију. Турци су тражили, да их пропусте с оружијем у рука Ева от морао је пристати на то, јер добије гласе, | се примиче Ни бо-
ј који е завојевао Србију 1818.
ј и
Та. Карановцу, где Турци поднесу пајаву, да се желе. предати: Милош пусти п ове непрпјатеље с оружјем у рукама п целим њиховим пмањем п с њима пошље пи-