Србија и Русија : од Кочине крајине до Св. Андрејевске скупштине. Св. 1-[2]
154
Милошеве владе. Негов карактер много је олакшао Милошу да постигне оне цели, којима су тежили Срби (105).
По смрти Марашли-паше, до даље наредбе портине, буде састављено привремено правитељство од ова три лица: Ћаја-бега, београдског кадије и старешине спахија. Сви ови људи окривљавали су покојног пашу да је одвећ био благ према Србима, и молили су Порту да постави на његово место Ћаја-бега; Милош опет молио је да поставе за пашу београдског казначеја Марашлиног, с којим је био у добром одношају. Но Порта не испуни ни једну ни другу жељу; првог није хтела што је био немио Србима, а другог опет за то, што је био у великом пријатељству с Милошем. Постављен буде АбдулРенм, управитељ Ада-кале, који је заслужио благоводење портино тиме, што је подигао тврдињу Фет-Ислам, близу Кладова, што је поватао депеше, које је Ипсиланти послао Милошу. Он је био родом из Азије, али у честом додиру са Јевропљанима, добио је неки појам о правилној управи по недостатку таке управе у Турској. Он је био доста суров човек и веома строг како према хришћанима тако и према Турцима. У приватном животу, он је бло штедљив, увек се погађао п цењкао с трговцима, ади увек тачно и плаћао своје дутове; он је увиђао жалосно стање Турске п сматрао је за поглавити узрок томе хрђав избор паша, раскалашност јаничара, фанатизам удема п жестоко поступање с рајом. Милоша је он познавао мало раније, јер у исто време кад је он ухватио депеше Ипсилантине, Милош је послао други екземплар у Цариград. Поступак Милошев био је природан; Орби и Бугари нису се могли сасвим поверити Грцима, јер су знали с каквим се они презпрањем понашају према СОловенима у Турској, какве незгоде постигле су Влашку и Молдавију под упливом Грка. При том грчке хетеристе потстрекаваде су Србе против Турака, а никад им нису хтели да саопште свога плана, и да се с њима договоре, већ спремајући се да разруше Турску. они су спремали Одовенима нове господаре — Грке. С друге стране мала Србија , још није обухватала све земље, у којима су становали Срби и да се уједини с њима морала би доћи у сукоб с Грцима. Премда су у Цариграду знали, да Милош није расположен потпомагати планове хетериста, опет су препоручивали Абдул-Реиму да буде предосторожан, да не одузима од Срба она права која су им дали његови предходници, али и да не даје нова. Милош је покушао да дејствује на новог пашу и његову свиту богатим даровима, по паша одбаци те дарове. Милош је већ видео, да Срби не могу распространити своја права, докде је у Београду паша Абдуд-Ренм. Милош такође