Србија и Русија : од Кочине крајине до Св. Андрејевске скупштине. Св. 1-[2]
168
су она учињена; познато вам је и то, до чега су помоћу божијом, покорношћу вашом п доброг народа нашег, доведене опште народне ствари, тако да се суседне државе диве каким смо начином у сред пређашњег варварства, пробудили у народу послушност према нама, завели поредак у нашој земљи и очистили је од злих људи. Ви сте неуморно помагали мени у свему, колико сте могли по вашим телесним п душевним сплама. Ја сам уверен, да ми ви нећете одказати своју помоћ и у напред. Но при свем том, ја се надам да ће теп ви признатп да сам ја од свију вас највише пмао бриге пи посла; јер осим унутрашњих послова од најмањег па до највећег, ја сам вршио и друга млоговажнија дела, која су до сад, хвала Богу, вршена срећно и у корист нашег народа. Може бити моја господо, да има још доста неразумних људи, који сва моја дела и пређашња и садашња приписују моме властољубљу и самољубљу, и који мисле да ја само затим тежим да прикупим сву власт у своје руке, на што ја и не помишљам. Сасвим друге побуде руководиле су до сад мене; читајући или боље рећи слушајући што је написано у историји наших предака и других народа, ја сам приметио да редко који народ, пли управо ни је ни један имао успеха и среће, ако је у почетку свога препорођаја делио врховну власт на неколико лица. Све је тада ишло полако, против жеље народне и обично народ се враћао у своје пређашње стање од кога је почео да се ослобођава. О томе нам јасно сведочи пропаст нашег дарства, које је силни цар Стеван Душан поделио на своје великаше и војводе, о чему наш народ и досад спомиње у својим песмама. Све то имао сам ја пред очима и то ме је руководило, а не тежња за влашћу, да одржим све у целини. Данас кад видим да је таком мојом радњом п вашом послушношћу утврдио се у нашем народу добар поредак, који желим да се увек одржи, — данас ја хоћу да вам исповедим моје праве жеље, ради чега сам вас п позвао на ову скупштину. Ја сам се и телесно душевно уморпо од многих послова, о којима сам вам напред споменуо, па ми је потребан одмор и спокојство. С тога ја вас молим господо, да пзберете из средине ваше шест људи, који највише заслужују поверења. На тих шест људи, додавши им у помоћ два вешта секретара, ја сам готов пренети бригу о свим унутрашњим пословима, наше отачбине, а за себе ја ћу задржати само ванредна п инострана дела. То ново правитељство, које ће се саставити из ваше средине и од најбољих људи, ради ће у договору самном, и ни једно важније предузеће неће моћи учинити без мога одобрења. Таким начином ми ћемо заједно у договору старати се о будућем уређењу п благостању наше домовине,