Српске народне приповјетке, загонетке и пословице. Књ. 1 : приповијетке и загонетке, народне приповијетке и загонетке
Припјев.
ПДодигни се, стари свате, бријеме ти је! Узми звјезду пред собоме. славја на рупи: Зв језда ће ти свијетлити, куд ћеш путовал', А славић ти. попјевати. те те веселит .')
треће лице може чути на је мјесто А, н. п. обећаје (м. обећава), вјенчаје (м. вјенчава), закнључаје (м. закључава), замотаје (м. замотава и т. д. У једној пјесми чуо сами у другоме лицу: »је л истина, све, што обећајеш«; али у другијем лицима нијесам могао чути да се говори, нити знам, би ли ко рекао, н. п. обећајем, обећајемоит.д. Аиу Орбији чуо сам од једнога сељака из нахије Рудничке у пјесми: »Нек се сјаје, нек се моје знаје« (м. зна или знаде); но ово је јамачно највише за то узето, да се сложи са сјаје, Ово је све налик на оно неколико нашијех глагола, у којима се накл. неопр. вати промјењује у садашњему времену "на јем, н. п. пљувати, пљујем ; бљувати, бљујем ; кљувати, кљујем; давати, дајем; познавати, познајем. У посљедња ова два глагола може се чути, особито по јужнијем крајевима, и на ам т. ј. давам и познавам; али се управо може рећи, да је ово погрјешка, какогод и оно, што се говори, такођер највише по онијем истијем крајевима помагам (м: помажем), и што се по источнијем крајевима може чути викам (м. вичемј, у Сријему, у Бачкој и у Банату пужам (м. пужем), мириши (м. миршше), преметајући (м. премећући), премећати (м. преметати) и т. д. 51) Место посљедња три стиха једни и овако пјевају:
Узми звјезду пред собоме,
А сокола на руци:
Звјевда ће ти свијетлити,
Соко ће ти кажевати,
Кудијер ћеш путовати.