Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
398
И однесе два банова сина. Кад Кумрија сиђе са чардака И пзиђе пред бијеле дворе, Али нема туцака јунака. Кад је било сунце на заходу, Ал' говори госпа бановица: „О Кумрија, моја робињице ! „Пробуди ми два нејака сина уда ми ђецу сунце не залази.“"") Кад Кумрија открила бешику, Она врисну, како љута гуја. Њу ми пита госпа бановица: „Што је, Кумрог Ујела те гујај« „Није, говпо, мене, веће тебе; „Мене једна, а тебе четири: „Нема нама ђеце ни једнога !“ У то доба бан из лова дође, И донесе двије утве тице, Двије тице утве златокриле, Па довивље Кумрију робињу: » 0 Кумрија, моја робињице ! „Донеси ми два нејака сина, „Да им дадем двије тице утве, „Нек се ђеца њима забављају.“ Кумрија му с вриском одговара, #07 Да не има ђеце ни једнога. Кад то чуо бане Задранине, Он говори Кумрији робињи: ујел ко данас двору долазио %“ Вели њему Кумрија робиња: „Господине, бане Задранине !
95
90
95
100
105
110
5 52) И сад се говори, да не ваља спавати код сунцејадази.
|