Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
122
И баш вију ките од барјака По калпаци Сењских витезова : Једно био Галија Томића,
А друго је Петре Мркоњића, А треће је Влашкалиновићу, А четврто Мандушићу Вуче, А пето је Сењски капетане, Па бесједи Сењски капетане: „Мили Боже, чуда големога ! „Штогод пма у Сењу јунака, „Баш у Сењу и около Сења, „Нејма бољег од мене јунака; „Нити бољег коња од мог барне.“ Не отрпи Галија Томића,
Већ говори Сењском каџетану :
„Не фали се, Оењски капетане!
„Зар не знадеш, Сењски капетане, „Кад разбисмо пашу Босанскога,
„И Босанске разгонисмо Турке, „Пак мој зеко бржи од твог барне, „Јер три Фата у висину скаче,
„А четпри пред барну твојега,
„У копита земљу захиташе,
„Па твом барни очи засипаше #“ Расрди се Сењски капетане,
Па говори Галији Томића:
„Кути, курво, Галија Томићу. „Кути, курво, више не бесједи ! „Зар не видиш до три самокреса »3а мојпјем свиленијем павом 2
„Па кад тргнем једног самокрева.“ —
И он трже једног самокреса,
10
| о
[50] 2
> с