Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
Ки
За три дана по гори одили, За три дана и три ноћи тамне, Они траже Вучка, Љубичића, Они траже, не могу да нађу, Вучко седи Грачцу на капији, Те он пије оно вино ладно
(0 побратимом Грачанином Марком.
Ал допаде итар гласоноша На сокола Вучка Љубичића:
„На зло сео, Вучко Љубичићу ! па зло сео и вино попио !
„Сењани те по планини траже,
„ А ти седиш, пијеш вино ладно !< Кад је Вучко разабрао речи, Итро скочи на ноге јуначке,
На се меће токе Тадијине,
Паше сабљу арамбаше Плавше, И устиче калпак Мркоњића,
Мо узима пушку Јуришину. Беседи му Грачанине Марко : „Повед', брате, тридесет Грачана,
„Грачани су бољи од Сењана : „Пушком бију, како и Сењани, „Сабљом секу боље од Сељана,“ Ал беседи Вучко Љубичићу: „Борфме, брате, не ћу ни једнога: „Кад ћу млоге расивелити мајке, „Боље нека плаче моја сама; „Кад ћу сеје с браћом раставити, „Боље нека стоји моја сама;
196 убад ћу љубе у род опремити,
„Боље нека иде моја сама.“
80
оз сл
40)
50