Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
433
418 |
На коме је капа од два вука И челенка од четрђест пера; И Романа друга вијернога, Љута Стегу и црна Гаврана, (тега стега, црни Гавран веже, Куд га веже, срце му се стеже, И онога Јерка чобанина,
Који нови дренову батину, Седам ока суве дреновине,
Три карике пуно девет ока, Све цериће по гори посуши. Кад је Мијат дружбу сакупио, Ал) беседи Мијате ајдуче:
„Олушајте ме, моја. браћо драга ! „Олушајте ме, што ћу беседити;
„Да идемо, да бега арамо.“
Па одоше двору беговоме,
А код двора бега не бијаше, Већ кадуна млада беговица ; Ал удара Мијате ајдуче,
Он удара прстеном у врата:
„Отвор: врата, млада беговице Це
Ал' беседи млада беговица : „Па одатле, незнана делијо ! уја ти не смем отворити врата, » Од проклетог Мијата. ајдука.“ Ал беседи Мијате ајдуче: „Отвор врата, млада беговице ! „ Та давно је Мијат погинуо, „још јесенас о) Мијољу дану.“ Врат отвара млада беговица, Мијат грли младу беговицу,
20
30
45