Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
139
424
ИО ти
Заборави диван-кабаницу.
Кад је Мијат друштво испратио, Сам се опет натраг повратио, Па кадуни онда бесједио :
„Сејо моја, Љубовића кадо ! „Јеси ли се гостима надала 7 „Јеви л брату вечеру справила 7“ Вели њему Љубовића. када :
„0 Мијате, драги побратиме !
„ја се јесам гостима надала, „Ал' такијем нигда ни до вјека ; „И теби сам вечеру справила,“ Сједе Мијат с кадом вечерати,
А мало је Мијат вечерао,
Од ђаволства онда заплакао: „Моја. сејо, Љубовића кадо! „Ђето прође, црна зима дође, „Хајдуку је кућа кабаница,
БА у мене кабанице нема, „Донес'дер ми диван-кабаницу, „И донеси и пушку и сабљу, „Да ја идем, јер ме чека друштво, „Док ве није друштво повратило, „Па ће бити више сијасета.“ Мора јадна да устане када, Довати му диван-кабаницу,
И довати и пушку и сабљу; Огрну се Мијат кабаницом,
А објеси пушку о рамену,
И припаса сабљу о појасу,
Па милује каду по образу;
Под грлом јој три ситна ђердана,
150
160