Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
496
И на њој је тридесет павата,
(свака павта од десет дуката, Код нишана тридесет дуката. Бесједи му Ришњанин хаџија : „ја Лимуне, од мора трговче ! „Добро т' имаш свијетло оружје ! „Да ми хоћеш тако начинити,
» Дао бих ти хиљаду дуката.“ Вели њему Лимуне трговче: | » Ој Бога ми, Ришњанин-хаџија ! „ја оћерах на Млетке волове, „док ја продам хиљаду волова, „Купићу ти свијетло оружје,
„А у нашем Задру оправити, „Послаћу ти Рисну на крајину.“ Ал' говори Ришњанин хаџија : „Дај, Лимуне, двије пушке мале, „Да ја видим, би л ми уисале.“ Даде Лимун двије пушке мале. „Дај, Лимуне, мача зеленога, „Да ја видим, би л ми уисао,“ Даде Лимун мача зеленога. „Дај, Лимуне, дугу прекоморку, » Да ја видим, би л ми уисала.“ Даде Лимун дугу прекоморку.
А кад хаџо све узе оружје,
Те припаса себе око паса,
Он окрену ата доратаста,
Па он пође равнијем Гласинцем. За њим Лимун јадан пристајаше: „Богом брате, Ришњанин-хаџија, ! »Пе носи ми свијетла оружја,
30
35
4()