Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
455
по Е „Сад е' одврго Лимун у хајдуке; „Једнако ме чека у планини „Са његових сто двадесет друга „И с толико јоште Бајовијех.“ Па он стаде купити сватове. Окупи хаџо хиљаду сватова, Па 'он спрема брата Дурмиш-бега, Да му буде ђевер уз ђевојку; Дурмиш-бега брата сјетоваше: „Чујеш мене, брате Дурмиш-беже ! „Тајом мене кроз Корита прођи, „Прођи, брате, отуд и одовуд: „Знаш која је у Коритим гуја, »Бута гуја Лимун харамбаша,“ Одатле се свати подигоше ; Кад ву били кроз Корита равна, Туда они мирно пројездише, Јера Лимун не шће ударити: Пема- хаџа, а нема ђевојке; Отидоше шеру Митровици. Лијепо их диздар дочекао: Придржа их неколико дана, Па дарива кићене сватове Ког јаглуком, кога бошчалуком ; Дурмиш-бегу коња и ђевојку: „Ето, бего, коња и ђевојке, „Док ти дођеш Рисну на крајину, „ Тебе коњиц, хаџији ђевојка.“
За ђевојком мати пристајаше,
Па ђевојци тихо бесјеђаше : „Ђегођ, шћери, на конаку будеш, „Одевакле ми ситну књигу врати,
120
130
135