Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
469
458
»Та код моје сабље Шамлијанке 2“ Уста Бајо на ноге лагане,
Обојица на двор изиђоше, Изиђоше, пак се растадоше.
Бајо посла Његошевић-Мата,
Да опипа бега Љубовића,
Да на њему панцијера нема.
Оде Мато бега да опипа;
Кад опипа бега Љубовића,
Ал на њему до три панцијера,
Три панц'јера, један сврх другога ;
Када виђе беже Љубовићу,
Ђе ће дознат Пивљанине Бајо, Он загрли Његошевић-Мата, Па га љуби у бијело лице: „Богом брате, Његошевић-Мато ! „Немој казат' Пивљанину Бају, »дДа на мени панц'јери имају;
» Ако мени Бог и срећа даде, „Те погубим Баја на мејдану, »Даћу теби све рухо Бајово, „И даћу ти оружје његово,
» И све благо, што код њега нађем ; » Честита ћу тебе учинити : »Б'јеле ћу ти дворе саградити »У лијепу селу Невесињу „Поред мојих двора бијелијех, „И даћу ти хиљаду дуката,“ Превари се Његошевић Мато, Превари се, уједе га гуја,
Не шће казат' Пивљанину Бају, Већ превари свога побратима,
100
110
120