Српске народне пјесме. Књ. 1, У којој су различне женске пјесме
469
„Већ, Илија, брате 'од матере ! „Молим ти се, како брату моме, „Да ме дадеш овоме јунаку; „Ако ли ме њему дати не ћеш, 280 „Нека знадеш, жива бит не могу,“ Кад Илија сестру разумијо, Одмах ти се бјеше досјетио, Да је главом Мара Ђурковића, Пак Анђуши сестри проговара : 285 „ Анђелијо, моја секо драга ! | „Није оно момак јабанџија, „Већ је оно лијепа ђевојка „По имену Мара Бурковића.“ Тад Илија грлом подвикује: 290 „Браћо моја, кићени сватови! 486 „Ви пјевајте и пушке бацајте, „Ево нама лијепе ђевојке! Па што ћу вам дуљит лакрдију: "Ту Илија одведе ђевојку, 295 Одведе је у бијелу цркву, Па је вјенча себи за љубовцу; Лијеп пород шњоме породио: Двије шћери и четири сина; У младости шћери поудао, 300 У старости сине иженио. _ Бог сам знаде, јели тако било, А ми, браћо, да се веселимо !
13. Женидба Јова Сарајлије
Запросио Сарајлија. Јово На далеко лијепу ђевојку;