Српске народне пјесме. Књ. 2, У којој су пјесме јуначке најстарије
70
ут
Да м' он буде војсци предводитељ,
А Турцима скори побједитељ.
Кад у петак јутро освануло,
Ево Турци на њих ударише:
Погоне се војске по мегдану, 250 Докле било дневи по по подне,
Али Турци плећи окренуше,
Плећи даше, бијегати сташе.
Да је тебе стати погледати,
Тешку бруку Махмута везира, 255 Како бјежи с главом без обзира,
Док утече Спужу бијеломе
У гиздаво село Мартиниће.
Ту погибе цвијет од Турака:
Кулуглије и младе делије, 260 Хазнадари, паше, силиктари,
Ево млоги огњени чауши,
И остале аге и спахије
Од Ушћупа и од Албасана,
И од Љеша и од Драча града, 265 Од Каваја и Облома града,
Од Тирана и Дибрана града,
Од Призрена и од Вучитрна,
Од Сјенице и од Митровице,
И лијепе шехер Ђаковице, 270 И од Оче и од Ораовца,
И од Пећи, Аса п Гусиња, Од Вудциња и Бара бијела, Љешкопољци на гласу јунаци, И од Спужа града крвавога, И гиздаве шехер Подгорице; И остале Скадарске делије;
~ > (оу