Српске народне пјесме. Књ. 2, У којој су пјесме јуначке најстарије
27
се ==
Одведе му дебела ђогата. Одатле се Турци подигоше; Други их је конак сустигао Код Кусиде студене водице
У лијепим Кусидским лукама Код бијела моста Кусидскога. Кад су били мосту Кусидскоме, Игра коња Шеховић-Османе, Игра коња и тамо и амо,
Па говори својој дружиници: „Ево воде, ево живе згоде
» И конака добра за Турака.“ Ту од добрих коња одсједоше, И код воде ватру наложише, Коњма ситну зопцу устакоше. Кад је било вече по вечери, Сви су коњи зопцу позобали, Осмов доро није ни такнуо, Ногам' бије, а ушима стриже, Често гледа на Коштац планину. Ал' говори Шеховић-Османе: „Браћо моја и моја дружино ! уја сам ноћас чудан сан уснио » У Вилусу селу маленоме,
» Бе ја дођох на воду Кусиду, „Пак се сагох, да с' воде напијем, „Опаде мене са главе челенка, »Однесе је Кусида водица;
„ Отпадоше токе од прсију,
» Однесе их Кусида водица; »Оломи ми се пушка џевердане, »И комади у воду падоше,
60
65
(о СБ
от
90