Српске народне пјесме. Књ. 2, У којој су пјесме јуначке најстарије
51
»Да смо често у Боки Которској, „Ал нијесмо шићар угледали,
» А ђе бисмо четом шићарили; „А ђе, Петре, има доста блага, „То су нама драги пријатељи, уШњима ладно испијамо вино, „И често смо код њих на дворове, „Радиј бисмо главе изгубити „Но невјеру њима учинити,
Али њима ишта, наудити.
„Но ти, Петре, драги побратиме ! „а си скоро из Херцеговине, „А стаја' си Гацку пространоме „На бијеле дворе Ченгијћеве, „Добро знадеш кланце и богазе „У поноћи као усред дана,
„А скоро си из чете дошао, „Да нијеси ђегођ угледао,
„ А да бисмо с четом шићарили „Али добре главе уграбили
» Од каквога голема јунака,
» Од Турчина нашега крвника #“ Ал им вели Петар Пустахија; „Кад сам скоро из чете дошао, „На многа сам мјеста уводио, „Да бих добар шићар угледао,
„ Бе бих поша' и чету повео, „Ал нијесам ништа угледао, „Никаквога голема шићара,
„ А да би смо с четом плијенили; „Али јесам видио прилику,
„Бе бисмо ми дочекали Турке:
с> ~ > сл
30
со (у
4()
ст