Српске народне пјесме. Књ. 7, У којој су пјесме јуначке средњијех времена
101
» Од старине перјанице златне, „И пофалу српскога народа, „Нагрдише пиперске јунаке, „То је моја десна рука била, „Па ми пуче срце у прсима, „а ми бјеше витезе јунаке, „Е главари момке преварише. „А кад бјесмо на Кчево крваво; „ А пет пашах у Бјелопавлиће, „ја помислих на старо јунаштво, „Па ја дозвах три храбра витеза, » Од Цетиња Мартиновић-Сава, И од Кчева Петровића Рама „И од Брда Радовић-Илију,
» И дадох им књиге шаровите, 5 А да пођу нотњо без мјесеца, „И да мину Зету воду ладну,
» И да мину кроз турску ордију, » И да дођу на племе Џиперско, „Да окупе Куче и Пипере
„И сва Ровца и двије Мораче
» И Брђане што су проз планину, »Да окупе све Васојевиће,
„У књигу сам клетву учинио,
> АКО би се војска покренула,
» И на Турке сложно ударила, „Свакоме ћу жалост опростити „да невјеру што ми учинисте. „Витезови одма послушаше,
» И шарене књиге пронијеше, »Ризикаше с главом на рамена, „И дођоше, војску покупише,
55
60
65
то
15
80