Срце и душа Европе : прилог за историју првих педесет година у животу и раду Друштва Црвеног крста уопште и Српског друштва Црвеног крста на по се
56
гарење Срба, које смо видели напред у примени. Ова наредба доказује да те мере не беху само претерана ревност буг. шовена него план буг. владе. — Гоњење и истребљивање срп. језика наређено је поверљ. депешом Министра унутр. дела од 12. фебруара 1916. Конфисковање српских књига у библиотекама и прив. кућама наређено је претписом глав. ђенералштаба од 3. маја 1916. Смртна казна за заробљенике и интернирце који би покушали да бегају наређена је претписом Министра војног од 20. маја 1917.
Сви ужаси из варварских времена људске историје за која се мислило да су на свагда нестали, појавили су сеу Србији коју беху окупирали Бугари. И ту су не само људи убијани а жене силоване него су сва мучења и сви облици садизма вршени као што су набијања на колац која су Турци измислили, печење живих људи на тихој ватри које су људождери измислили, силовање матера пред ћеркама и девојака пред родитељима, напуштање жена псима, сакаћење полних органа и тд. и тд.
Потписи : Председник Комиснје Љ. Стојановић
Воппазјеџ, делегат француски;
П. Гавриловић, пуномоћ. Министар;
Н. В. Маупе, п пуковник, британски делегат; Слободан Јовановић, проф. беогр. Унверситета.
VI
МЕЂУНАРОДНЕ КОНФЕРЕНЦИЈЕ МИ КОНВЕНЦИЈЕ ЦРВЕНОГА КРСТА
Проширена женевска Конвенција — Хашке конвенције – Судбина Срп_ Друштва Ц. К. — Рг Феријер о мртвом рг Бој : М. Суботићу — Христодулова прича: »Чичо, дај ми хлеба« — Народна кухиња С. Д.ЦоБ.У Скадру — Српски извештајни биро у женеви — Помоћ из Америке О ратним заробљеницима — Рад Лековог одломка С. Д. Ц. К. У Србији.
У овом службеном извешћу Међусавезничке Комисије о бугарским зверствима почињеним у Србији за време бугарске окупације у Морави често се помињу поједини чланови међународних уговора и поједине међународне конвенције које су Бугари погазили, али се претпоставља да су ти уговори и конвенције познате.
Међутим за нас је врло важно да се наведу сами текстови погажених међународних закона, које је и бугарска држава потписала и обвезала се поштовати их.
Ово је у толико нужније што се и сам текст Женевске конвенције знатно раширио и поправио после многих међународних конференција које су се ређале од 1867. до 1907.
ere O} a са пета стене