Старе српске биографије. Књ. 1
188 СТАРЕ БПОГРАФИЈЕ
ГЛАВА ЧЕТРНАЕСТА.
Св. Сава враћа се у Србију и исцељује брата. Поставља епископе
и крунише брата Стефана за краља. Беседа његова у Жичи о
правој вери. Поставља егзархе и сам путује по земљи ради утврђивања народа у православљу,
А кад дође Свети над болеснички одар самодршца брата, овај му, подигнут од других, једва могаде дати целив, и настаде плач од обојице и од свих благородника. јер силна болест беше самодршчева, да се никако не надаше животу. Али Бог који је доласком својим утолио сузе Марији и Марти, и доласком Светога архиепископа промени све ово из туге у радост. Оми, дакле, крст часни и свети, и том освећеном водом и топлом молитвом напоји брата, и свега га окропи, полажући своје свете руке на часну његову главу, и, грлећи је, са сузама целиваше, много се молећи за њ тајним молитвама срца ка зналцу тајни и који види све скривено. М молитвом светом болесник се · спасе, и наједном се опорави,
Господе Боже мој, прослављам те и појем име твоје, дивим се многоме твом човекољубљу и брзоме милосрђу, јер си дивна дела са светима својим учинио и чиниш, да онај који је много времена од недуга био мучен, и сасвим није могао усправити се, и за кога и најбољи лекари мишљаху да му је живот без наде, устане ненадно брзо са одра. М бледило самртничко одилажаше, и пужвице румене на лицу се појављиваху, јер сви недузи ишчезаваху метањем, у име Бога мојега, руке светога архиепископа. М одмах седе за трпезу са светлим архиепископом и са благородницима. Двострука је радост и весеље било благородницима и свима осталим због доласка Светога и због здравља самодршчева, и похваљиваху узрочника томе, Христа мојега, који је рекао: „Именом мојим бесове ће изгонити, на недужне ће руке полагати, здрави ће бивати.:“
# Јев. по Марку, гл. |6., ст. 17., 18.