Старе српске биографије. Књ. 1
живот СВЕТОГА САВЕ 191
је трезвен, целомудрен, побожан, гостољубив, да није пијанац, да је марљив, неподсмешљив, да није лицемер, да није свађалица, да није грам-_ жљив, да није среброљубац, да је милостиво и остало знате. Ваља вам се, дакле, постарати да се од ових и свих других зала најпре ви сами сачувате, и да свагда ваш живот бива тачан, да се утврдите као углед сваке врлине ради Бога онима који су под вама. А Бог мој Духом Светим својим да вас сачува од свих видљивих и невидљивих замки ђавољих, и по његовој вољи да вас научи свему, да говорите и чините оно што је корисно.“
Давши књиге законске, да по предању светих апостола и светих отаца уче људе исправљању у вери у Господа нашег Исуса Христа, и, заповедив им да ове обраћају Богу покајањем, говораше им: „Пазите на себе и све стадо, у ком вас постави Дух Свети за чуваре, т. |. епископе, да пасете
пркву Господа Бога, коју стече својом крвљу, знајући да ћете бити испитивани и о једном послед-
њем јагњету од врховног пастира Исуса Христа на онај велики последњи дан, кад се јави.“ И тако, дав свима мир и благословив свакога, пошље у своју страну, а сам се стараше о довршивању цркве, јер беше довео са собом из Константинова града мраморнике и сликаре.
А кад ускоро би свршена велика црква у Љичи са свима достојним лепотама, заповеди свети архиепископ брату самодршцу Стефану да тамо дође са великашима и свима благородницима. И одмах овај пошље заповести свима властима државе његове, које сазиваху ипате и војводе, тисућнике и сатнике, и мале и велике. А свети архиепископ сазове опет своје епископе, игумане и све црквене служиоце,ји сви се сабраше у великој цркви у. Жичи, у архиепископији. А кад сабор би врло велики, Свети, седав с братом самодршцем на престо првосветитељства, рече сјајно о узроку сабору
5 Тимотеју посл. гл. 3., ст, 1—3.