Старе српске биографије. Књ. 1
ЖИВОТ СВЕТОГА САВЕ 193
„Од Бога си нам послан и како говориш божје речи, послушајмо у свем.“ Е
А празник је тада био Христа Спаса и Бога нашег, и Свети сврши са свима у цркви свеноћно појање с молбама, па, служећи са свима епископима, и игуманима, и с многим свећеницима свету и божанствену литургију, у време, кад треба освећивати, узе за венац одређеног брата великога жупана Стефана к себи у свети жртвеник, у светињу над светињама, и, благословив га молитвама и мољењем к Богу, препаса га и украси багреницом и бисером и венча часну главу његову венцем царства, и, помазав га миром, назва га у Богу самодржавним Краљем Српским. А благородници и сви људи поклонише се, и молећи му од Бога дуги век говораху: „Нека буде, нека буде!“т
А кад изађоше из цркве, сви седоше за трпезе. Учинише пир врло велики архиепископ и краљ. Благородници, епископи и сав народ весељаху се, а уз то убоги по заповести Светога бејаху довољно обдарени, и тако сви одлажаху да се одморе. Благочастиви краљ неисказаном се радошћу радоваше, не ради венца царског, не ради скупоцене багренице, јер размишљаше да су и они, с многим лепотама овога света, трошни и да пропадају, него што је било сабрано толико мноштво с многих страна, и што су видели како је његова црква красна. О том се више радоваше. Јер он беше ктитор те божанствене велике пркве, и својим многим, без броја даривањем беше је украсио: иконама светим, свећњацима и завесама и свима светим сасудима и свим скупоценим изврсним потребама, да је сваки видев помислио да је земаљско небо и говорио: „Господе, заволех красоту
7 Царство — овде у ширем значењу: владалаштва. 8. 0 крунисању Стефанову још није рашчишћено. Први писац живота Св. Саве Доментизн вели да је Св. Сава крунисао брата круном добивеном од папе, што Теодосије не прича. Српски данашњи историчари мисле да је Стефан 1217. г. крунисан од папина чваеланика, без учешћа Св. Саве.
|55)