Старе српске биографије. Књ. 1
202 СТАРЕ БИОГРАФИЈЕ
моћниче мој и избавиоче, види сада оне који нас нападају насиљем, да се ови људи на нама поуче. Не остави мене, Господе Боже мој, молитвама пречисте своје матере, увек деве Богородице и светога твога угодника Симеона, оца нашег, учини са мном знамење на добро, да га угледају они који ме мрзе, и да се постиде. Послушај мене, Господе, послушај, каошто си некада пророка твојега огњем и сада мене грешнога, слугу својег, послушај градом небесним, да и ови разумеју да сам ја слуга твој,ли да се ужасну и уплаше, и да се они који хоће да ми напакосте врате, задиве и прославе име твоје, Оца и Сина и Светога Духа, сада и увек и на веке,“
А Бог, чинећи вољу људи својих на добро, још док је била молитва на устима Светога, заповеди, и бише ветрови, блистања, и муње и громови велики, сумрак, и страх на самом краљу, на свим војницима његовим, да се сви поплашише и говораху: „Шта ће ово битиг“ И гле, одмах, не другде него на страни где стајаше стан Светога, свесилни Бог који прославља и удивљује својега слугу, одажди превеликим градом озго, с небеса, около у велику ширину, да много покри земљу. А они који су били са Светим, павши му к ногама, говораху: „Помилуј нас, јер од страха умиремо, и од наших коња неће ни један остати, нити знамо камо се разбегоше,“
А Свети, стојећи још на молитви и захваљујући Богу ради онога што је било, говораше са сузама: „Слава теби, Господе, слава теби човекољупче, слава теби, преиздашни, слава теби, добропослушни оних који те призивају истином и вером и Слава твојему милосрђу, што си и мене грешна послушао. Довољно је, Господе, твоје милости, коју си показао ради мене, слуге твојега, заповеди опет свесилном речју твојом да се устави град који слази.“ М одмах с речју његовом устави се. Свети, захвалив Богу с много весеља, заврши мо-