Старе српске биографије. Књ. 1
210 | СТАРЕ БИОГРАФИЈЕ
Сви који стајаху напред од удивљења оставише се плача, и, славећи Бога и Светога, чуђаху се светости његовој, што Бог учини међу њима таква чудеса молитвама његовим.
Свети архиепископ с епископима и свећеницима, са синовима његовим и многим благородницима подиже га, и с њима дође до велике лавре светога Симеона у Студеници, и тако му псалмима и песмама и милошћу према ништим, како је достојно и Богу угодно, указаше пошту, и ту га, дакле, положише у цркви свете Богородице, близу светога Симеона, оца његова. И ова чудеса, дакле, учини Бог, о подигнућу и престављењу Стефана благочастивога и првог краља, преко светога архиепископа. М нико који је слушао о чудесима која су била раније у старим и светим временима, немој да не верује и овима новим која су сад учињена. Јер и овај Свети не би хуђи од старих и великих, и неке многим врлинама и надмаша. Тогаради о овом не колебајмо се двоумним помислима, утврдимо се Павлом великим и верујмо што говори: „Исус Христос јуче и данас, исти је увек““. Дакле, и у старим и у данашњим временима, онима који љубе Бога све иде на добро. Јер све је могућно ономе који верује, рече Господ.
По престављању благочастивога и првог краља, свети архиепископ венча краљевством сина његова Радослава у великој цркви, званој Жичи, и, утврдив га молитвама и благословом, предаде му да самодржавно управља отачаским и српским скиптром. Мало времена проведе Свети с њим, па похита потом да отиде камо имађаше много жеље, у свети град Јерусалим, п да се поклони спасноме и животворном гробу Христа Бога нашег и свима светим местима онде, и уједно и да учини милостињу у њима и свима ништим. Епископи и сви благородници, и сам Радослав краљ мољаху га
8 Јевр. посл. гл. 13., ст. 8.