Старе српске биографије. Књ. 1
ЖИВОТ СВЕТОГА САВЕ 219
О
„Обличите овде сами сада грехове наше, да се не би о суду који греде, ставши као горки клеветници према лицу нашем, осилили противу нас. Реци ти, рече, најпре грехове своје да се оправдаш. Дакле, лечење од великих мука је исповедање грехова и клоњење од ових. Јер, исповедићу, рече, на ме безакоње моје Господу, и он је већ отпустио нечасност срца мојегаз, и изобличавани ранама успеваће на боље.““
Поучаваше да милују и хране сироте и удовице и ниште, да нападнуте избављају и ослобоЂавају искупом из ропства. М веома много говораше о том. Учаше оне којису у браку да живе целомудрено, а који суу неженству (девичанству) — чисто. М свима, дакле, који управљаху, светитељима и велможама, иноцима, старим и младим, свима закон бејаху врлине. Таквим се ботосвешлим свешилником 'шада српска земља просвећиваше, имајући шаквог представника код Бога, и благе душе радоваше се уџ миру молишвама његовим.
А непријатељ људима, који од почетка мрзи на добро, ђаво, наоружав непокорношћу подиже млабега брата Владислава противу старијег, велим, противу благочастивог Радослава краља. Јер благочастиви краљ бејаше најпре у свем за похвалу и изврстан, али се после покори жени, од које и пострада умом. А властела, узнегодовавши због малоумља његова, одступише од њега и приђоше млађему брату његову Владиславу. И настаде међу браћом мржња и гоњење због горке“ славе краљевства, и Свети их много мољаше и запрећиваше да се смире, па, не могући их никако умирити, рече: САко је оно што радите од Бога, нека буде воља Боеаа
И ускоро краљ Радослав би изгнан и одбеже у град Драч. Ради лепоте жене његове завиђаху му, и после мало дана би лишен те злонаравне и лукаве жене, јер беше друга Далида, као прва
3 Псалам 32., ст. 5. + По пе. 119., ст. 79. 5 У тексту: горске!