Топола
113
duša. Žao mi je saino, da me već nezovete Stankom, kao nekoč, već gvofom. NESTOE. Što ćete ... Ta pravda ... STAIVKO. Sad je svršena.. Dobila ju je gospodična Agata. . (Prama župnika.) Zar u 6 gospodine župniče ? ... župivnK. 0 illustrissime domine ... to se mene netiče .. . Cujem tako, al neznam pravo .. . Moj prijatelj i saučenik, distriktualni sudac Vojnić navratio se k meni, da ga dovedem ovamo, pa mi je putem samo nešto pripovjedio ... A 1 ja neznam ništa . . . upravo ništa! STANKO 'bezbrižno. Eh, tada će nam kazati sam gospodin distriktualni sudac. Pitajmo ga! (Pristnpi s obojicom k Vojniću i Agati, koji su se doseie veoma živo razgovaraii). Gospodine, distriktualni sudče! Vi sigurno imate presudu septemviralne tabule glede dobra Borovca. Ja sam grof Stanko Oreliovac, dakle se ta stvar i mene, kao sina, tiče. DISTEIKTUALNI SUDAC nakloni se duboko. Pogodiste, presvietli gospodine! (Drže.; presudu u rukuh.) Evo tu je septemviralna presuda, koja, nemojte medjutim meni pisati u grieh, dosudjuje u vlastničtvo dobro Borovac plemenitoj gospodični Agati Galenićevoj! AGATA uznešeno. Oh, sad vidim, da još živi pravda i stari pravedni hog! (Stanku.) Jeste li Čuli grofe? (Govori sa distriktualnira sudcem.) STANKO prama Agati. Dosta! (župnikn.) Što Yi kažete na to gosp. župniče? Tomić: Komedije. g