Топола
136
STANKO. Drago mi je, gospodine župniče, da Vas vidim. (Pruži rau ruku.) GALENTĆ Stanku. Bilo bi mi žao ; ako ste dugo cekali. ŽUPNTK. Vrlo bi aas bolilo! STANKO. Ovaj čas prispio sam. Neimate poYoda ; žaliti, gospodo! GALBNIĆ. Bijah dolje u svojoj pisarni sa gospodinom župnikom i tu mi javiše, da ste došli. (saane m i oP et mku.) Drago mi je, grofe Stanko. Izvolite sjesti. (Ponndi mu, da ejedne na naslonjač.) STANKO. Hvala, gospodine susjede! Vozeć se ovamo, dosta sam sjedio. Ja dolazim u poslu, po nalogu svoga gospodina otca, radi predaje dobra Borovca. ŽTJPNIK. Koja točnost i sdušnost! GALENIĆ Radi predaje?.. . Tako!. .. No, to se mene toliko netiče, grofe Stauko, koliko moje sestre. STANKO Cfaleniću. Moj gospodin otac želio bi, da se preduzme- predaja dobra Borovca za tri dana. On će s naše strane sam prisustvovati toj predaji, jer ja niti dobro poznam to imanje, niti se u obće muogo razumijem u gospodarstvo. Mogu li govoriti s gospodičnom sestrom?