Топола
сукметицама ; који не водн бригу; да лп су ограде претресене , струге затворене; да лп је марва намирена; да ли је на време поорано, посејано, окопано, пожњевено, покошено , покупљено , зденуто , овршено п у сувоту свучено !... Тако пролазе све куће, у којима се дају масне части, дочекују беспослени гости, бадаваџије и друга врста чанколиза и кад се дете роди, и кад се крсти, и кад ко умре и кад се сахрани, и о трећпнп и о четрдесници, п о полугодишњици и о годпшњици ; тако пролазе све куће , у којима се по неколпко дана о крсном пмену славп, а о преслави преславља у којима се више празнује но ради, више троши но привређује !... Тако пропадају не само поједине куће но и читава села, срезови, окрузи, сва земља !.... „Ко без рачуна живи, он без рачуна п умпре !...” Ово је утврђен закон како за појединца , тако и за читав народ. Изнпмака нпкад било нпје. * Смпља, Пурпна домаћпца, беше зовнула Јелу Гачпћеву да јој тога дана помогне вечеру зготовпти ; а Јела је баш и била вична у готовлењу, њу бп обично звали да готови, кад би ко кога женио п.Г давао коме подушје. У старој Пуриној .кућп наложена је велпка ватра. Она се разгорела п лонци су у велико кључали. Било пх је пет. У једном се кувао посан пасуљ без запршке, у другом са зејтпном , у трећем пребранац, у четвртом посна сарма и у петом проколе с белпм луком. С’ друге стране ватре крчкаше пуна пунцпта тенџера пилава с моруном. Од некуд беше Пура иабавио и „тазе” рибе; два-три шаранчета, три-четири кесежице , два смуђа и једно сомче од трп лптре. Ову Је рпбу Јела Гачпћева лепо очпстила, испорила, нсекла на комађе, одвојпла главе п репове за киселу чорбу , а остало уваљала у пројпно
62
БЕ3ДУШ Н И Ц II