Топола
46
ма. Кумп га млијеком и нашпјем сузама, Катно, да нас не осрамоти, да не навуче на дом опће проклество. Којијем ћемо образом изаћп пред пук? Што ће му рећп ујак твој брат, који је опћинп глава? Наше се племе бројпло до дапас у првпјема, бплп смо вазда чувари обпчаја п брацке дике, а сад да ја првп погазпм народнп завјет! Ах што ме прпје смрт не уграбп но остах на пзрода!» Кад бпло у јутро, уранп Катна и ходе с оне стопе у брата. Жпвио Стеван Штпљановпћ у селу Бечпћпма, пптомој п здравој жупи, прп мору според отока светога Николе. Бпјаше паштровпћпма кнез п најбогатпјп мјештанпн. Остао удовцем без порода у најљепшем цвпјету своје младости, није се био јошт оженио другом, но својпјем многпјем прпходом помагао снромашад п задужбпне градпо, као манастпр Прасквпцу п светога Нпколу врх Бечпћа. Прпкладан стасом, јунак срцем, кротак, побожан, мудар п разборит, нпкога нпје мрзпо нп презпрао оспм лукаве млетачке владе, п у својој самоћп уздпсао за пзгубљенои слободом своје отаџбпне; алп се је устезао од сваког јавног прегона п преврата, а своје земљаке тјешпо савјетом и прпмјером. Млећпћ га је трпио за невољу, прежећп га п пазећп му сваку рпјеч, сваку стопу, да бп га како уловпо п смакао. Кад угледа сестру на уранку, зачудп се п нобојп да му се нпје зету какво зло случпло. Катна прпступп п