Топола
54
ке. Ето ви Ружа са срећом; давам је с благосдовом јутрос п за довијека Стевану Ђурову од прве. Ја пмам у прпморју доста пријатеља; адп је Еурађ одвојио. Истпна да јутрос дпједим срце, да мп је тај добросретњи зет подадеко, да немам по кому сдатп прћпју и повојнице, адп што ћу сад? Ко би ТБурђу одрекао кћер ? Ко бп се понпо ? Ко бп Стевана одбно, онаквога спвога сокода.» У том прпступп Руме одјевена у свпди, наточп купе п подпједп ракпју. Проспоц докватп купу п наздравп: «Овај пспрос у ведпкп п честптп добар час. Што мп језпковадп то се вессдо свршпдо п здружпдо. Од овпјех младенаца што заручпсмо дај Боже дијеп пород, девет спнова као девет Југовпћа, а десету кћер за мпдост.® Као што је обпчај, допратп домаћпн проспоце до раскрснпце, ту појашу п назвав Вуку добру ноћ, запграју коње. Тек се Вук ловратп дома, сретне гажева на кутњем прагу , пак јетка п смућена, стаде да га корп што даде кћер за Паштровпћем: «Ја сам је» рече «обећада Раду ковачу у Наддугу, кад сам у род у првпча ходпда, сад је тп превјерп за другпјем да се брука бије.» Вук се забунп: «А будп дптпмоју кћер обећа без очпна благосдова, што мп барем не каза? А сад шта да радим? рпјеч пзушћена. Тебп је дако Радом новпје менп Сте-