Топола
73
славе, приаи благосдов п продуљи пут. У само подне дође у ујчевину. Еад га кнез впђе помпслп од прве да је бјегунац, па му се горе препаде : »Нпјесам млетачкн бјегунац» рече Стеван љубећи ујаку десну руку, «но умодник на кнеза паштровскога да купп војску п да хита на Скадар.» Ту ти сједне и приповпједа ујаку све редом. Кнез се снеби. Иза подужег мучања прекинута честим уздпсајима, шетајућп наглим корацпма, поче да говори: «Ти си јошт дпјете, не познаваш млетачку ћуд. И кад бих ја дигао на душу народ, који се још. није окрпјепио иза тешке гладиње, и кад бих оставпо себе, тебе и јошт петстотпна глава под Скадром, мислпш ли ти да би нам Млечићп бпли харни? да бп пм ми омнлилп? Вараш се љуто! Док ослободе и награде, чувај се да те у сред побједе за леђама не стуку! Еад би само за нас два мислили, ми би моралп с ове стопе селити, јер та бој, добили не добили, притећн ће српству окове. Но кад помислим да ако пане Скадар, ево Турци прије године у Еотор, боље јупачки гинутп преко границе, него дома гледати гдје Турци млате топузом ту сиротињу, и гдје ове задужбине у мунаре претварају. Јер чуј, ако Млечић сад изгуби Скадар, а Иванбег Зету, неће вити баријака лавом с ову страну Неретве за овијех људп, ни остати крста од три прста у овијем крајима. Но кад си дао вјеру не погази је. Хајде с